Emiliano?
Skoro je svanulo.
Nikada se ne umore. -Emiliano!
Emiliano, moj mlađi brate!
Josefa. Josefa, moja sestro!
Oh!
Emiliano, vrati se u krevet.
Dragi moj prijatelju, starimo.
Veoma, veoma starimo.
Znam šta s tobom nije u redu.
Šta? - Ti, moj prijatelju imaš tešku krv.
Nesrećan si što je ratovanje završeno. - Polu-pobednici.
Uvek slave, a zapravo ništa nisu dobili.
Volim te, ali mi se ne sviđaš. Nikad mi se nisi ni sviđao, moj prijatelju.
Biće još mnogo prolivanja krvi. - U redu!
Ali ne večeres. Uzmi. Uživaj malo. Budi čovek.
Emiliano?
Uznemiren si.
Da li si nesrećan?
Ne. Spavaj.
- Ti ne možeš? - Uskoro ću.
O čemu razmišljaš?
Ni o čemu.
Je l` i ti ne možeš da spavaš? - Ne, ne, ne.
Šta te toliko brine?
Naćićemo negde lepo mesto i tu ćemo se smestiti.
Sada spavaj. - Ne želim da spavam.
Emiliano, gotovo je.
Madero je sada glavni, a sutra ćeš ga videti.
Mogu li i ja sa tobom? - Ne.
- Misliš li da ćemo imati dece? - Da.
Nazvaću ih sve Francisko, po Maderu, jer nam je doneo mir.
Emiliano, jer nešto u vezi mene.
Ne.
Ne smeš da misliš tako.
Onda, hoću da mi kažeš.
Videću Madera i one oko njega.
Ne govoriš mi.
Školovane ljude.
- Advokati, obrazovani ljudi. - Ne govoriš mi.
Moj konj i puška mi u ovome neće pomoći.
Ne znam da čitam.
Nauči me.
Naravno.
Nauči me, odmah.
Uzmi knjigu.
Hej, tišina dole.
Zar ne možete da pustite čoveka da spava ni prve bračne noći.
Počni.
" U početku, Bog stvori nebo i zemlju."
U...
"U.."
Početku.
Eto, ode on.
Stari Diaz je bio slabiji nego što smo mislili.
Huerta ga je pritisnuo, sa severa Pančo Vila, ti, sa juga...
...dok, Diaz nije pao.. - Oprostite, gospodine.
Kada će selu biti vraćena zemlja? Pita narod.
Ne brinite. Polako ćemo i pažljivo.
Daj mi to. Potpisaću odmah.
Seljaci žele da znaju.
Dobiće svoju zemlju, ali zakonski. To je komplikovano. Mora se proučiti.
Šta se mora proučiti?
Zemlja se mora zakonski vratiti i ne sme biti nepravde.
A govoreći o zemlji... Zatvori vrata, molim.
Da vam pokažem ovo.
Hvala.
Vidite ovde, gde se dva toka sastaju...
Zemlja je vrlo plodna. Plodna i dobra za navodnjavanje.
Rekli su mi da ima i dobra kuća tu.
Znate li šta je ovo, generale?
Ne. - Vaš ranč.
Moj ranč?
Stari je običaj da se nagrade pobednički generali...
...a niko ne zaslužuje to više od vas.
Nisam se borio za ranč.
Niste me razumeli.
Razumeo sam ja dobro.
Zemlja za koju sam se borio, nije za mene.
- Ali... - Šta je sa zemljom za koju sam se borio?
Generale, to ćemo srediti. Verujte mi, u pravom trenutku.
Sada je pravi trenutak.
Generale, sedite. - Nisam umoran.
Ovo je konstitucionalna vlada, postoji određen način na koji se stvari odvijaju.
Buka. Zbrka. Ne mogu da razmišljam. Napolje! Napolje!
Dajte mi te. Potpisaću odmah.
Još uvek čekaju, gospodine. - Neka čekaju. Doći ču.
Doći ću. Ne puštaj nikoga unutra. Isteraj ove radnike.
Prave preveliku buku.
Miš u crnom odelu priča kao Diaz.
Ne, u pravu je. Sada je mir. To traži vreme. Radićemo po zakonu.
Zakon. Zakon ne vlada. Vlada čovek.
Isti čovek koji je vladao pre je bio u toj sobi. Oni imaju to čulo.
Svi moraju biti oterani. - I zemlja vraćena.
I ako je Madero ne vrati... - Da?
Onda je i on neprijatelj.
Ti si njegov emisar, oficir i prijatelj.
Nisam ničiji prijatelj, sem zdravoj logici.
Mir je vrlo težak.
Mano, šta ti misliš?
- Lepo je to parče zemlje.
Zašto se ljutiš? Nikada ništa nisi uzeo.
Rezultat: nemamo ništa.
Sada je najzad tišina.
Generale Zapata, zar mi ne verujete?
Morate mi verovati.
Obećavam, moja prva preokupacija je zemlja...
... ali postoji određeni put. Pre nego što uradiš išta po zakonu...
...moraš imati zakon. Ne mozemo naoružanu i besnu naciju.
Vreme je da spustimo oružje. To je prvi korak.
To je moj prvi zahtev. Odložite oružje, i raspustite vojsku.
A ko će da sprovodi zakon? - Regularna vojska i policija.
Nema nijedne s kojom se nismo borili i pobedili.
Dajte mi vaš sat.
- Šta? - Dajte mi vaš sat.
Dajte!
Veoma lep sat.
Vredan.
Sada uzmite moju pušku. - Ne.
Sada možete dobiti nazad svoj sat, ali bez ovoga, nikada.
Pokazujete jak moral.
Tražite da se razoružamo.
Kako da dobijemo našu zemlju, ili da je čuvamo nenaoružani?
Nije ti tako jednostavno. Pitanje je vremena...
Vreme je jedno za pravnika, ali za farmera...
...postoje vreme za setvu i vreme za žetvu.
I ne može se sejati u vreme žetve.
Generale Zapata, da li mi verujete?
Onako kako moj narod veruje meni.
Ja verujem vama, i oni veruju meni sve dok ispunjavamo svoja obećanja.
I ni trenutak duže.
Gde ste krenuli? - Idem kući.
Šta ćete raditi?
Čekaću, ali ne dugo.
Ubij Zapatu, odmah. Sačuvaj vreme, živote, verovatno i svoj lični.
Gde ste prisluškivali, generale? - Savetujem vam da ubijete Zapatu, odmah.
Generale, ja neću da ubijam sopstveni narod.
Naučićeš i to. - On je dobar čovek.
Šta to znači? - On je častan čovek.
Kakve to veze ima? Čovek od časti ne može biti loš.
Verujem mu. Za šta?
Mislim da je bitno da povedem svoje trupe u Morelos...
...i pomognem mu u razoružavanju.
Da.
Oprostite.
Ne, ne. Čekaj. Uđi, uđi.
- Ja... - Govori slobodno.
Da, izvini. Uđi, uđi.
Hoću da prićam sa Zapatom. Pitaj ga da se vrati.
Neće se vratiti. Tvrdoglav je. Ali, ako bi vi došli u Morelos...
...tamo je drugačiji. Znate, ceo svoj život se bori. On...
Jedva da zna da čita.
Treba vas. Još uvek to ne zna, ali mu treba vaša pomoć.
Može da uči. Hoće.
Oprostite što ću ovo reći, ali i on je vama potreban.
Doći ću.
Hvala vam. - Doći ću.
Dozvolite. Izvinite na uznemiravanju.
Trupe nisu potrebne.
Ja ću to učiniti bez trupa. To su dobri ljudi.
Znate, generale Huerta, postoje ljudi koji su časni.
O, blagi Bože. Dajte mi piće.
Nigde nećemo stići sve dok je Zapata živ.
On veruje u to za šta se borio. - I Madero takođe.
Znam, ali on je miš. Da se srediti.
Zapata je tigar. A tigar se mora ubiti.
Nemaju ništa protiv razoružavanja sada kada sam im objasnio.
Dobro je objasnio zar ne, Zapata?
Da li si i ti?
Borim se previše dugo. Ne razumem šta je mir.
Mir je težak problem.
Mnogi su ljudi časni u ratu. Ali mir...
Često se pitam kako čovek može ostati pošten pod pritiskom mira.
Šta se desilo sa dečkom koji je dobio tvog konja?
Mrtav je. A konja niko nije uspeo da nađe.
Ova žena ima tri puške. - Muž i dva sina. Ubijeni.
Gospođo...
...molim vas. Uzmite.
Ne, previše je vredno.
Vredno kao vaši sinovi?
- Emiliano! Emiliano! - Šta se događa?
Pitaj njega. - Šta se događa?
Huertina vojska dolazi kroz prolaz.
Praviš se da ne znaš. - Ne, ne dolaze.
Ne, ne mogu.
Koliko? - Tri pešadijska puka sa artiljerijom.
Ko je poslao izviđače? - Ja sam.
Ti? - Nisam mu verovao. I u pravu sam.
Pogledaj ga.
Truba.
Želim da se rukujem sa našim oslobodiocem, da mogu da pričam deci.
Dolaze trupe? Huerta je prekršio moja naređenja.
Šta ste rekli,gospodine?
Hvala vam, puno vam hvala.
Moram da odem i zaustavim ih.
Huerta se neće usuditi. Neće se usuditi.
Moramo verovati Maderu, samo on može doneti mir.
Emiliano, saslušaj me, molim te. - Ne!
Sada, povedi snajperiste i zaštitite put.
Možda bi bilo bolje da završimo s njim.
Emiliano, dajem ti reč. Zaustaviću trupe.
Nadam se. Ali ako ih ti ne zaustaviš, mi hoćemo.
Oprostite, gospodine predsedniče. - Huerta je nešto pogrešno razumeo.
I on ima dobre osobine.
- Pablo. - Da. Znam, znam.
Pričaću sa Emilianom. Spojiću vas opet.
Ti pogledaj preko reke. A ja ću uzvodno.
Hej, šešir.
Hej!
Ovamo! Ovamo!
U redu. - Jesi li ga video?
Jesi li video Huertu? - Da.
Zašto sam ja ovde zatvorenik? - Niste više zatvorenik.
Ali ne puštaju me da odem. Ovde sam već danima.
On vas čuva radi vaše sigurnosti.
Imate neprijatelje. - Koje neprijatelje?
- Zapata, Pančo Vila. - Ne razumem.
Ali ne brinite. Huerta vas voli. On će vas zaštiti.
Morate priznati, da ste ovde bili sigurni.
Zašto me ne sprovede do luke?
Pa, hoću li ga videti uskoro? - Večeras.
Rekao mi je da vas odvedem do njega. - Odlično, odlično.
Ne želim da me čeka. Ne sme da nas čeka.
Idemo.
Eto me za minut.
Sve će biti u redu.
Stala je.
Gde su? Šta ih je zadržalo.
Zakasniću na prijem. - Evo ih, stižu.
Hoćete li izaći, predsedniče.
Je l` Huerta ovde?
Gde je?
Gde, gde je? Šta se...?
To što radite je pogrešno. Pogrešno.
Ne možete ovo da uradite. Zato, zato što...
Ne!
Hajde, hajde, kasnim.
Viđen si kako razgovaraš sa oficirom Huertine vojske.
Napravljena nam je zaseda. Sada to znamo. Šta ti imaš da kažeš na to.
On je moj šurak, donosio mi je poruku od supruge.
Kako je znao gde da te nađe? - Poslao sam pismo...
I mi smo upali u zasedu.
Streljajte ga. - Čekaj.
Pogledaj iza sebe.
244 boraca.
Spremili smo im iznenađenje. A Huerta nas je spremno dočekao.
Kada su ubili Madera, opet smo na početku.
Izgubili smo do sada mnogo ljudi, i bilo je mnogo razloga.
Ali ovo je bilo uzalud.
244 dobrih farmera...
... tvojih rođaka sa pobedom u ustima, koju nikada neće progutati.
Sada vidiš zašto imamo tešku disciplinu.
Rekao si svojoj ženi gde ćemo biti. I šta još?
Streljajte ga.
32 dezertera. Hoće da nam se pridruže.
Lako je pridruziti nam se dok pobeđujemo, zar ne?
Pobrini se za njih.
`Ajde.
Heksed.
Mislim da ću malo da odspavam.
Odlažeš?
Ne.
Izgledaš umorno, Emiliano.
Sastajao si se sa neprijateljem. Imam svedoke.
Ne trebaju ti svedoci, pitaj mene.
Istina je, sastao sam se sa Maderom pre nego što je ubijen.
Sastao si se sa njim mnogo puta. - Mnogo puta...
Čak i kada je potpisao naređenje o našem uništenju.
Na kraju, Madero je bio načisto izgubljen.
Pokušao je da obuzda Huertu i on ga je ubio.
On je bio dobar čovek, Emiliano.
Hteo je da zida kuće, zasadi polja.
Da smo mogli da gradimo dok smo goreli..
Da smo mogli da sadimo dok smo rušili...
Izdao si naš cilj. - Ne!
Naš cilj je zemlja, ne misao.
Kukuruzna polja da hrane naše porodice.
Sloboda, ne reč...
... čovek koji sedi ispred svoje kuće uveče.
Mir, ne san.
Trenutak za odmor, dobrotu.
Jedno pitanje me konstantno muči.
Da li se dobra stvar može izroditi iz rđavog čina?
Da li mir može doći iz tolikog ubijanja?
Može li dobrota najzad doći posle tolikog nasilja?
Da li čovek čije su misli rođene u mržnji i besu
može voditi mir?
Može li vladati u miru?
Moraš o tome razmišljati, Emiliano Shvataš li?
244 naših ljudi je ubijeno jutros.
Planirali smo da iznenadimo neprijatelja. A on je iznenadio nas.
Emiliano.
Prijatelji smo od kada smo čuvali kukuruz.
Znaš naš zakon protiv saradništva sa neprijateljem?
Da, generale.
I ignorisao si ga? - Da, generale.
Da pozovem odred? - Emiliano, ne stranci.
Uradi to sam. Uradi to sam.
Poruka od generala Vile. Vrlo važno.
General Zapata je zauzet.
General Zapata će te sada primiti.
Zašto ne jedeš?
Reci mi, zašto je uopšte general? Šta ima od toga?
Još.
Pogledaj se. Pogledaj tu haljinu.
Je l` ovo generalova kuća?
Pančo Vila zna da iskoristi priliku.
Pogledaj kako je on odeven. Ne objašnjavaj mi ništa.
Još mesa? - Još svega.
Znam o čemu pričam.
To je poslovna prilika, a on nije iskoristio svoje prednosti.
Mogao je da uzme pola države, i svi bi ga poštovali zbog toga...
... a on, ništa. Ma, odustajem.
Nikad nisam ni verovao u njega.
Šta je to? Je l` čuješ konje?
Jesi li povređen? - Ne.
Straža.
Kako si prošao kroz redove? - Nema nikakve vojske.
Huerta je poražen.
Ako je u Meksiko Sitiju, videću ga tamo.
Čestitam, sine.
Jesi li bolestan? - Ne.
Umoran sam.
Nešto nije u redu s tobom.
Ne, sve je u redu.
Pobedili smo. Moram sada da odspavam.
Ovuda, gospodo.
- Zapata! - Gledajte, gledajte, Huerta.
Zapata.
Hajde da završimo s tim. Ovde, sedi.
Ne. - Sedi tu.
Ne. - Sedi tu. Sedi.
Ja preuzimam stražu. Šta rade?
Pančo Vila još uvek priča, odlučuju o sudbini Meksika.
Neka pričaju koliko treba. Važno je to.
Izvinite me, ali prošlo je 3. - U pravu si, trebalo bo da spavamo.
Imamo veliki posao o kome treba raspravljati. - Šta?
Političke stvari. - Ah...
Prejeo sam se.
Nemam ja o čemu da raspravljam. Odlučio sam.
Idem kući.
Sada imam lep ranč. Biću predsednik tog ranča.
Ujutro, slušaću petlove, umesto signalnih truba.
Znaš da je neko jutros pucao na mene, neko koga ne znam?
Šta predlažeš?
Predugo se borim, izgubio sam apetit za to.
Znači ideš kući? - Dosta mi je svega!
Jednog skineš, druga dvojica se pojave.
Nekada sam mislio da će to da funkcioniše. - A šta sa Meksikom?
Svatio sam.
Samo jednom čoveku mogu da verujem.
Znaš li da čitaš?
Onda si ti predsednik. - Ne.
- Da. - Ne.
Da. Da, jesi. Upravo sam te imenovao.
Odspavaj. Pa ćeš videti da sam u pravu.
Nema drugog.
Da li ja izgledam kao predsednik?
Nema drugog.
Radeći po izveštaju sa svojih okupljanja nezadovoljnih oficira...
... Čavez, po vašem naređenju, je sinoć otišao sa trupom osuđenih.
Imena mrtvih oficira, predsedniče.
General, nisam predsednik. - Generale.
Svi poubijani? - Svi.
Telegraf čestitanja Čavezu? - Da, gospodine.
Sledeći.
Delegacija iz države Morelos sa peticijom.
Znam ove ljude.
Karlito, kako si? Pepe, smršao si.
Pa, šta mogu da uradim za vas?
Huh?
Šta nije u redu?
Lazaro?
Šta nije u redu?
Pa...
Imamo žalbu na tvog brata.
Na mog brata?
Tvoj brat se preselio u hacijendu de Ajala.
I? - Uzeo je zemlju koju ste vi razdelili.
Živi tamo. Nas je izbacio.
Ubio je čoveka koji nije hteo da ode.
Karlito, je l` to istina? Jeste.
Pa...
U redu.
Pogledaću kada budem imao vremena. - Ovi ljudi nemaju vremena.
Ovi ljudi nemaju vremena. - Onda, ja ću...
Trenutak.
Izorali su zemlju i do pola je posejali, i oni nemaju vremena.
Vaš brat... - Moj brat je general!
A to je postao boreći se i ubijajući mnoge vaše neprijatelje.
I to ne zaboravite.
Ja sam jedan od vas, možete mi verovati.
Pošto ste jedan od nas, onda znate da zemlja ne može da čeka.
Brazde su otvorene, seme nije posejano, stomaci ne mogu čekati.
Kako je tvoje ime?
Hernandez.
Kako? - Hernandez.
- H-E-R-N-A... - Našao sam.
Gde ćeš? - Idem kući.
Dakle, sve odbacuješ?
Kreni noćas, tvoji neprijatelji će biti sutra ovde, u ovoj sobi.
Onda će te loviti, dok te ne skinu sa lica zemlje.
Odeš li sad, nećeš dugo živeti. - Neću u svakom slučaju.
U ime svega za šta smo se borili, ne idi.
U ime svega za šta smo se borili i idem.
Ja neću krenuti s tobom. - I ne očekujem to od tebe.
Sada te znam. Bez zemlje, bez doma.
Bez supruge, žene. Bez prijatelja. Bez ljubavi.
Uništavanje, to je sva tvoja ljubav.
I rećiću ti šta ćeš uraditi. Otićićeš Obregonu ili Karanzi.
I nikada se nećeš promeniti.
Idemo.
Brate,pažljivo gledaj šta ćeš mi reći.
Jesi li oteo zemlju ovim ljudima?
Uzeo sam šta sam hteo.
- Mano... - Uzeo sam im i žene.
Kakva si ti životinja?
Ja sam čovek, a ne nakaza kao moj brat.
Napolje!
Borio sam se isto koliko i ti. Kad god si ti ratovao i ja sam.
Ja sam general, i pogledaj. Pogledaj. Ovo je moja plata, prašina.
Ne mogu čak ni flašu tekile da kupim.
Pobedili smo Diaza, on živi u palati. U Parizu.
Pobedili smo Huerta. On je bogataš u Sjedinjenim Drzavama.
A ja moram da prosim od ljudi koji nikada nisu ispalili ni metak.
Ja sam general, i ponašaću se tako.
I neka me niko u tome ne sprečava, pa ni ti.
Čula.
Pa?
Ova zemlja je vaša. Ali je morate štititi.
Vaša će biti, dok je branite.
Ako treba vašim životima, i životima vaše dece.
Ne popuštajte neprijatelju. Vratiće se.
Ako su vam kuće zapaljene, izgradite ih ponovo.
Ako vam je žetva uništena, ponovo sadite. Ako vam deca umru, rađajte drugu.
Ako vas oteraju iz polja u planine. Živite u planinama, ali ŽIVITE.
Uvek tražite snažne vođe, jake ljude bez mana.
Ali oni ne postoje. I oni su ljudi, kao i vi.
Menjaju se. Izdaju. Umiru.
Vaš vođa nije niko, do vas samih.
Snažan narod je jedina preostala snaga.
Emiliano!
Mano!
Sve je istina. Borio se svakog dana kad i mi.
Bio je general. I sahranićemo ga kao generala.
Ne.
Nije umro u borbi. Odneću ga sa mnom, kući.
Pančo Vila je na severu. S njim nema problema.
Ali Zapata, šta sa Zapatom?
Gospodine, kako možete voditi borbu sa neprijateljem kojeg ne vidite?
Tražimo vojsku da se s njom borimo. Ali nema nikakve vojske.
Svaki čovek, žena idete u Morelosu su Zapatina vojska.
Možemo samo jednu stvar. Bičevaćemo ih. Sve do jednog.
Izvinite, ali mi ne možemo da nađemo nikoga da bičujemo.
Odemo tamo, kukuruz raste, vatra u srcima, i ništa. Nikog nema.
Spalimo kuće. Uništimo kukuruz.
Odemo ponovo, a tamo nova skloništa, kukuruz ponovo raste...
Oni su druga rasa. Ne boje se ničega.
To o čemu raspravljamo nije čovek, već ideja koja se širi.
To je čovek.
Odseci glavu zmiji i telo će umreti.
Ideje su mnogo teže za ubijanje od zmija. Kako ubiti ideju?
Ubijte Zapatu, i vaš problem je rešen.
Prolaz. Prolaz.
Pustite nas da prođemo. Pustite me.
Pa? - Video sam zalihe.
Puške su nove, nekorišćene. Mitraljezi, takođe.
Municija? - Brdo municije.
Lično si video? - Da.
To bi nam dalo godinu. A za godinu dana bićemo spremni za sve.
Zašto hoće da nam se pridruži? - Jer su mu oduzeli sve činove.
`Oće da im se osveti.
A sada je pukovnik sa garnizonom pitimaca.
Zvuči kao zamka.
Ali je i dovoljno čudno za istinu. - Da.
Koji dokaz, dobre volje, ti je dao?
Streljao je Huan Kalsava šefa policije.
Sledeći dokaz bi ga vodio tebi.
U redu. U redu.
Budi ovde u sumrak, spreman, a ja ću smisliti još nešto za dokazivanje.
Šta se događa? - Ništa.
Emiliano, hoću da znam. - Šta?
Šta se događa? - Jesu li kokoške počele da kukuriču?
Svaku noć imam istu misao. Srce mi kaže:
" Sada po prvi put imaš svoga supruga samo za sebe...
...bez borbe, bežanja, skrivanja."
Ali ti ćeš uskoro biti mrtav a ja te nisam upoznala u miru.
Josefa, pokušavam da smislim plan.
Nabavićemo municiju koja nam je potrebana. - Neću da slušam!
Josefa.
Uskoro ćeš otići, a stranac će doći da mi javi da si mrtav.
To meni ostaje. To meni ostaje.
Federalni pukovnik mi daje svoju vojsku i opremu.
To je zamka. - Ja uvek sumnjam na zamku.
Ubiće te. - Nisam još odlučio.
Ne idi! - Treba nam municija!
- Imam neki osećaj. Nemoj da ideš! - Dosta! Odlučiću sam.
Hoćeš da pogineš? - Moram da uradim šta treba.
Hoćeš da pogineš? - Josefa, prekini.
Odlučiću.
Moram da uradim šta je neophodno.
Biću u redu.
Pogledaj kako mali oblaci prelaze preko meseca.
Mesec ide.
Vreme ide, takođe.
Da.
Kad smo već kod toga, jesi li se odlučio.
Ne želim da ispadnem sebična...
...ali šta će biti sa mnom? Šta ći biti sa svim ovim ljudima?
Šta ćeš im ostaviti? - Sebe same.
Sve te borbe i ubijanja, a šta se uopšte promenilo?
Oni su se promenili.
Tako se stvarno stvari menjaju. Postepeno, kroz ljude.
Više me ne trebaju.
Moraju biti čelični. - Da, ali jedan pored drugog.
Jak vođa čini narod slabim.
Jakom narodu i ne treba vođa.
Ovamo.
Pa?
Grad je uništen, a garnizon je mrtav.
Video si? - Garnizon je uništen.
A zalihe? - Stoje i čekaju.
Šta ti misliš?
Prošao je svaki test.
Pako.
Kada ćeš krenuti?
Sada.
Krećemo vočeras. Sigurnije je po mraku.
Čamako.
Ako bi mi se nešto desilo?
Ostali bi zajedno.
I jednog dana bi se opet spustili u polja.
Do tada, znamo kako da preživimo.
Ne! Nemoj!
Emiliano, ne! Nemoj da ideš!
Emiliano, nemoj! Nemoj!
Emiliano!
Emiliano Zapata.
Hesus Gaujardo.
Gde ste ga našli? - Tvoj je.
Gde si ti bio? - Jeden od oficira federacije ga je imao.
Ostario si.
Hvatajte konja! Pucajte!
Pucajte u njega!
Konj je pobegao. - Konj?
Znate, ovi ljudi su poprilično sujeverni.
Mora da su ga se mnogo plašili. Iskomadali su ga od pucanja.
Tigar je mrtav.
Dakle, to je kraj. - Ne znam baš.
Ponekad i mrtvac može biti užasan neprijatelj.
Izložite njegovo telo na trgu, da mogu svi da ga vide.
Da svi mogu da vide da je mrtav.
Koga oni misle da prevare ovim? Ovako iskomadan, može biti bili ko.
Opet ih je prevario. - Jesi li siguran?
Borio sam se uz njega sve ove godine. Zar misliš da mogu da me prevare?
Njega ne mogu ubiti. - Nikada ga neće ubiti.
Možeš li uhvatiti reku ili ubiti vetar? - On nije reka, on je čovek.
A ipak ga ne mogu ubiti. - Gde je onda?
U planinama.
Sada ga ne možeš naći.
Ali ako nam nekada bude zatrebao, doći će on sam.
Da.
On je u planinama.